2023.07.21. 14:00
A társasjáték a szenvedélyük, de nem csak játszanak, hanem tervezik is a táblákat
Simonovics Andreával, a pécsi Kodály Zoltán Gimnázium pedagógusával, a Kodály Társas-játék Klub megalapítójával beszélgettünk a klub megalakulásáról és a társasjátékok oktatásban való szerepéről.
Fotó: Laufer László
A társasjátékok iránti szenvedélyét Simonovics Andrea továbbvitte a Kodály-gimnáziumba is. Az intézmény eszköztárában már fellelhető volt pár játék a Piatnik jóvoltából, amelyeket elkezdtek kipróbálni a tanárokkal.
– A másfél éves online oktatás után, amikor 2021 szeptemberében visszatértünk az iskolába, azt tapasztaltam, hogy a gyerekek nagyon eltávolodtak egymástól – mesélte a spanyol-angol-fizika szakos tanárnő. – Annyira az online térben éltek addig, hogy a közösséget valahogy újra kellett teremteni. Még a legelején nem éreztem, hogy ebben az elszigeteltségben mennyire sérültek pszichésen a gyerekek, de egyre nyilvánvalóbb volt, hogy kevésbé toleránsak és nehezebben találnak egymásra. És ekkor gondoltam arra, hogy próbáljunk ezen segíteni társasjátékozással, amelyben az igazgatónő abszolút támogatott.
Először szimultán tanítottak gyerekeknek játékokat, majd kialakult egy keménymag a 2024-ben érettségiző diákokból, akikkel rendszeresen játszottak és játszanak ma is, majd elkezdték meghirdetni az intézményben, hogy heti egy alkalommal lehet menni játszani, ami elég gyorsan be is indult, így megalakult a Kodály Társas-játék Klub.
– A legnehezebb dolog a klubban és magában ebben a tevékenységben, hogy megtaláljuk milyen játékkal szeretnek játszani a diákok. Az egyik legfontosabb szabály, hogy nem szabad semmit sem rájuk kényszeríteni. Akkor lesz jó a játékélmény, ha mindenki megtalálja a saját érdeklődési körének, személyiségének megfelelő játékot – mondta a pedagógus.
Kezdetben, de most is úgy működnek a társasos napok, hogy több asztalra pakolnak ki játékokat, hogy meglegyen a választás lehetősége. Nincs kényszer, és általában mindig egymásra találnak azok, akik hasonló módon viszonyulnak egy-egy játékhoz.
A gimnáziumban fontos szerepet játszik a tehetségazonosítás és a -gondozás. A társasjátékozás is egy olyan aktivitás, amely nagyon sok területen képes fejleszteni a diákokat és arra is lehetőséget ad, hogy a pedagógusok monitorizálják ezt a folyamatot. Ezek a játékok tanórán kívül zajlanak, így a diákok jobban feloldódnak, megszűnnek a direkt tanulási folyamat során tapasztalható gátak, így teljesítőképességük és motivációjuk nő, sokkal jobban megmutatják készségeiket, képességeiket.
– Ezzel a tevékenységgel igyekszünk az osztályfőnököket is segíteni. A most bejövő hetedikeseknek egy egyhetes táborban tartottunk társasos programot. Nagyon sokat lehet megtudni a gyerekekről játék közben: mennyire kitartóak, mennyire képesek belevágni egy tanulási folyamatba, milyenek a verbális, a logikai készségeik – emelte ki a tanárnő.
A klubot vezető csapat 5 pedagógusból áll, akiknek különböző szakjai, szakterületei biztosítják a célirányos fejlesztést.
Fontos megjegyezni, hogy nemcsak a diákok, hanem a tanárok is össze szoktak ülni játszani, amellyel kapcsolatban Simonovics Andrea így mesélt:
– Szintén a pandémia után következett be, hogy az intézmény pedagógusainak is elkezdtünk társasjátékos alkalmakat szervezni az igazgatónő kérésére. Ez az online időszak a tanárok körében is sok társas kapcsolatot szétszedett és fontos volt, hogy mi is újra egymásra hangolódjunk, közösséggé kovácsolódjunk.
Segített a Nemzeti Tehetség Program
A Kodály Zoltán Gimnázium egymillió forintot nyert a Nemzeti Tehetség Program pályázatán, melyen társasjátékokat, táblajátékokat és 3D nyomtatót szerzett be az iskola. Utóbbinak a beszerzésére azért gondoltak, mert működik egy robotika szakkör is az iskolában, ahol főleg legórobotok programozásával foglalkoznak a diákok, és megszületett egy ötlet, hogy kapcsolják össze ezt a területet a társasjátékokkal, így lehetőség nyílik arra, hogy saját társasjátékot tervezzenek a tanulók.